Jeg tænkte...
at du og jeg kunne rejse til Baiae.
Efter næste markedsdag.
Der skulle være så dejligt.
- Der har været travlt...
- Det er en vidunderlig ide, men...
Men hvad?
Jeg kan ikke forlade Lyde.
- Hun har brug for mig.
- Hun har brug for dig.
Evander har været forsvundet i to måneder.
Der er sandsynligvis sket noget.
Han er formentlig død!
Vågn op, Pullo!
- Marcus Antonius venter!
- Gå ad helvede til...
Godt.
Tak, skat.
Tak ikke slaverne.
- Hvorfor?
- Det skader disciplinen.
Du er sandelig i godt humør...
Er det Niobe?
Jeg forstår hende ikke.
Hun hidser sig op over sin søsters mand.
Måske er hun...
Hvad?
Jeg ved det ikke. Kvinder...
Mægtige erobrer af Gallien,
Mars og Bellona svulmer
af stolthed over dit værk.
- Lad mig...
- Du lukker varm luft ud.
- Kom til sagen, mand.
- Så gerne.
Publius Servilius er her.
Godt, så slipper vi for dem. Skrid.
- Jeg...
- Forsvind!
Marcus Antonius tager imod
jeres ansøgninger i morgen.
Vorenus.
Ud!
En pære, Cynthia.
Servilius, min kære, gamle ven!
- Hvordan har du det?
- Jeg har det godt, tak.
Undskyld, har vi mødt hinanden før?
Det aner jeg ikke.
Jeg lader altid som om med civile.
Det er klogest.
Det må være din smukke kone,
hvis navn jeg ikke kan huske.
- Poppea.
- En blomst!
Beklager rodet.
Pompejus' smag var ganske kedelig.
Jeg foretrækker flere farver.
- Ja så.
- Det bliver sikkert flot.
Tilgiv mig, at vi taler forretning.
Lad som om jeg ikke er her.
Umuligt. Men jeg vil forsøge.
Cæsar har givet mig kommandoen,
mens han er i Grækenland.
Han morer sig med at jage Pompejus,
mens jeg knokler som en forbandet civilist.
Men jeg vil få det bedste ud af det.
Jeg vil være en god politiker,
om det så tager livet af mig.
Eller nogen andre, for den sags skyld.
Du er den vigtigste senator,
der er tilbage i Rom.
Det er en ære.
Og du er tilhænger af
Pompejus oven i købet.
Derfor kunne det være sjovt,
hvis vi udnævnte dig til konsul for dette år.
Konsul?
- Det ville...
- Lad mig tale færdig.
Når senatet mødes næste gang,
er der et par lovforslag,
jeg gerne vil have gennemført øjeblikkeligt.
Jeg er sikker på, du gerne vil hjælpe.
Punkt ét...
Senatet skal udpege Cæsar
som din medkonsul.
Men han er da stadig diktator?
Konsul lyder langt bedre.
- Har du forstået?
- Ja.
- Punkt to. Du skal foreslå følgende lov:
"Med øjeblikkelig virkning
skal en tredjedel af alle,"
"der arbejder inden for landbruget,
være frigivne slaver eller frie borgere."
Jeg forstår ikke.
Der er for mange slaver.
Slaverne har taget alt arbejdet.
Det resulterer i arbejdsløshed blandt frie folk.
Vi må skabe flere job.
Men det bliver afsindig dyrt!
Ja, men kun for de få rige,
der ejer al jorden.
Og de vil have foretaget
en yderst patriotisk handling.
Det virker mildest talt meget ekstremt.
- Faktisk ødelæggende.
- Måske.
Jeg er ligeglad, om det er
de rige eller de fattige, der lider.
Cæsar ønsker denne lov,
og han er min ven.
Jeg kan altid gå uden om senatet
og sammenkalde en folkeforsamling.
En god taler som du kan måske
overbevise dem om, Cæsar tager fejl.
- Det bliver ikke nødvendigt.
- Godt.
Så er det på plads.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
- Så sig ingenting. Det er tit bedst.
Du kender vel Posca, Cæsars håndlanger?
Han ordner detaljerne.
Poppea...
Hvis din mand skulle dø,
så kom til mig, så gifter vi os.
- De holder deres løfter.
- Hvad?
Cæsar og Marcus Antonius
gør det rigtige for folket.
Du var vel bange for,
at Cæsar ville være en tyran?
De skaffer job til de arbejdsløse.
Det kan du vel ikke klage over?
Han forhandler med en dværg
og en skøge ved sin side.
Tror du, Cincinnatus, Marius eller Gracchi
ville nedværdige sig sådan?
Hvem?
Marcus Antonius har sine særheder,
det kan ikke benægtes.
Jeg må have noget at drikke.
- Du?
- Og hvad så?
Jeg har ikke noget imod det...
Undskyld.
- Du må tage det roligt.
- Hvordan kan jeg det? To måneder.
- Er du ikke snart færdig?
- Sid stille.
Med sådan en sur mine
finder du ingen ny mand.
Jeg vil ikke have en ny mand.
Jeg vil have Crito.
Du kan ikke have en oksedriver
som mand, når din far er præfekt.
- Det ville være upassende.
- Det har jeg sagt.
Heldigt, I ikke havde betalt medgift.
- Vi finder en mand med den rette stilling.
- Jeg vil ikke have en.
Det passer sig ikke at være ugift.
- Hun taler om, hvad der passer sig.
- Hvad skal det betyde?
Du ved, hvad jeg mener.
- Vogt din tunge.
- Ellers hvad? Hvad vil du gøre?
Så, så... Tag det roligt.
Det gik godt i et stykke tid, men nu...
Synes du, jeg skal prygle hende?
Jeg ved ikke...
Det virker kun, hvis man er ihærdig.
Prygl en eller to gange om dagen,
til de føjer sig.
Men så bliver de grimme.
Det ville være synd at skænde sådan skønhed.
Ja, hun er smuk, ikke?
- Hun er en skønhed.
- Det er hun.
Slaver, penge... Hvad får jeg? Ingenting.
Et hus fuld af beklagelser...
Og en kone, der ikke vil ligge med mig.
- Hvorfor ikke?
- Hun kan ikke, når søstrene er der.
Hvad har søstrene med det at gøre?
Hvad ændrer det?
Hvad er der galt med hende?
Hvad er der galt med mig,
siden jeg fortjener det her?
Måske skulle du forlade hende.
Aldrig! Jeg forlader hende ikke.
Jeg vil hellere dø end at forlade hende.
Det skal nok gå.
Hvem kan, spørger jeg,
når de hører de overbevisende
argumenter, jeg har fremlagt,
undlade at drage samme konklusion?
Derfor beder jeg jer,
ærede forsamlede fædre,
om at støtte mig i dette vigtige...
og patriotiske lovforslag,
der kommer til at...
Ønsker nogen
at udtale sig imod forslaget?
Ingen er imod.
Ingen afstemning er påkrævet.
Forslaget er vedtaget.
Tomme.
Hvis der ikke er nogen vin,
er det fint med vand.
Tak, min pige.
Jeg har hørt mig for
om din mand, Lyde. Om Evander.
- Hørt dig for?
- Prøvet at finde ud af noget.
Jeg kender nogle tvivlsomme typer.
Folk, der måske ved,
hvad der er sket med en forsvunden mand.
De siger, at han fik problemer
med nogle skumle grækere på den
anden side af floden.
- Spillegæld.
- Spillegæld? Evander har aldrig spillet.
Det er nok sådan noget,
man ikke fortæller sin kone.
Hvad antyder du?
Han kommer nok ikke hjem.
Han er nok død.
Er du sikker?
Det sagde de. Død. Myrdet.
Det passer ikke.
Mit råd er, at du glemmer ham.
Kom videre med dit liv.
Det passer ikke.
Du har stadig mennesker, der elsker dig.
Tænk på dem.
Eller hvad, Niobe?
Skal hun ikke videre med sit liv?
Det er bedst, hun tænker på dem,
der elsker hende.
Glem Evander. Glem fortiden.
Nu må jeg gå.
Jeg må have lidt vin for at komme i gang.
Søde Lyde, græd ikke...
Det gør mig frygtelig ondt.
Det er lidt sent, ikke?
Det gjorde dig ikke ondt,
da du kneppede med ham, vel?
Jeg vil ikke... Shh!
Du er en tyv og en hore,
og du stjal min mand!
Han kom til mig!
Jeg har aldrig elsket ham.
- Og hvis du havde...
- Og hvis jeg havde hvad?
Hvis jeg havde hvad?
Givet ham et barn, mener du?
Undskyld. Tilgiv mig.
Jeg forbander dig, søster.
Ved furiernes nåde, forbander jeg dig.
Jeg vil bevare din hemmelighed
for barnets skyld,
men tal aldrig nogensinde til mig igen.
Forsigtig!
Bravo.
Lidt blodtørst klæder dig, Octavian.
Du ser flot ud.
- Ja.
- Titus Pullo er en god lærer.
Synd, at Cæsar ikke er her.
Ellers ville han straks ansætte dig.
Måske skulle du rejse til Grækenland
og få lidt Pompejus-blod på sværdet.
- Vær ikke dum, Mor.
- Hvorfor ikke?
Hvis vi ikke skynder os, er de alle døde,
inden Octavian får chancen.
- Han er stadig et barn.
- Nej.
Han er et lille mandfolk nu.
Man bliver ikke mand af at fægte.
- Har du penetreret nogen endnu?
- Lad nu være, Mor.
- Vil det sige, du ikke har?
- Ja.
Titus Pullo, sagde jeg ikke,
du skulle ordne det?
Undskyld.
Jeg skal sørge for, at det sker.
Bare rolig. Det er ikke noget særligt.
Når du først er i sadlen,
går det helt af sig selv. Ikke sandt, Pullo?
- Ikke, Pullo?
- Jo.
Og nu ikke en simpel soldaterhore.
Noget rent og kønt.
- Så bliver det sådan.
- Godt.
Merula syer dig en toga. Andet?
Måske skulle han dræbe en.
Det skal nok komme.
Vi har rigeligt med fjender.
Gør mit barn raskt.
En datter.
Jeg ønsker mig en søn.
Godnat.
- Min mand...
- Hvad er det her?
Jeg syntes, vi skulle
være lidt alene sammen.
Jeg har sendt pigerne og Lucius
hen til Clarissa.
- Og Lyde?
- Hun er hos en ven.
- Kom og sid ned.
- Jeg har allerede spist.
Men jeg kan spise lidt mere.
Undskyld.
Sæt dig her hos mig.
- Det behøver jeg ikke.
- Jeg kan ikke spise det hele selv.
Den rette tid er kommet...
hvis du vil have mig i nat.
Det vil jeg.
Det vil jeg gerne.
"Kære Marcus Antonius,"
"Jeg håber, dit helbred er bedre
end min krigslykke."
"Jeg jagede Pompejus
gennem Grækenland,"
"men han nægtede at slås."
"Jeg troede, det var hans gamle sløvhed,"
"men det viser sig, den gamle mand stadig
har noget af forstanden i behold."
"Han har samlet ti legioner,"
"og jeg er i klart undertal."
"Nu jager Pompejus mig."
"Jeg kan ikke undvige ham
i al evighed."
"Mændene er trætte,
og vi må snart udkæmpe slaget."
"Kom hertil med 13., så hurtigt du kan."
Fordømt!
Skal jeg hidkalde legaterne?
Nej. Vent.
Jeg må tænke det igennem.
Det her er fortryllende.
Lige din farve.
- Jeg ville foretrække noget enklere.
- Hvorfor dog det? Vi tager det.
Men det her...
Guddommeligt.
Antonius vil elske det.
Han kan lide mig i østerlandsk stil.
- Hvor meget for begge to?
- 5.000.
- Du er en tyv.
- Så 4.500.
3.000.
Har vi råd til det?
Burde vi ikke være sparsommelige,
sådan som det går i Grækenland?
Bare rolig, jeg tænker fremad.
Titus Pullo er her, dominus.
Sig til ham, at jeg er syg.
Han kan komme i næste uge.
Overhovedet ikke!
Octavian tager imod ham om lidt.
Og giv ham nogle penge.
- Du har udskudt det længe nok.
- Mor.
Du skal penetrere nogen i dag,
ellers brænder jeg dine bøger.
Af sted med dig.
Gør plads for en adelsmand.
Tag det roligt.
Det er ikke noget særligt.
Hvorfor så al den opstandelse?
Det forstår du snart.
Forsvind! Det her er ikke
noget infanteribordel.
Tag det rolig.
Vi er her for den unge herres skyld.
Og vi har rigeligt med penge.
Undskyld mig.
Det er en ære at stå til tjeneste.
Hvad ønsker den unge herre?
Første gang... Intet raffineret.
Vi har nok noget, der lige passer.
Noget eksotisk, måske?
Eller noget ungt?
Let, enkelt.
Hun er lidt mager, ikke? Han skal
kunne mærke, at han har gjort det.
Du vil ikke kunne mærke det.
Mere at tage på,
men stadig nymfeagtig. Yndefuld.
Hende her kommer lige fra båden.
- Hende der vil være fin.
- Rolig, unge herre.
Det er en vigtig beslutning.
- Lad os se på...
- Hende der vil være udmærket.
Den unge herre vil blive tilfreds.
Gå ind og gør dig klar.
Så kan vi lige ordne betalingen.
Naturligvis.
- Hvad koster det?
- 1.000.
For det kunne jeg få
halvdelen af horerne i Narbo!
Vi er ikke i Narbo, hvor det så end er.
Som du vil, min due.
Vi skal nok betale.
Så skal hun også kunne kneppe
som den skønne Helena med ild i røven.
- Tal.
- Gnaeus Pompejus Magnus håber,
at hans hus er tilfredsstillende.
Det går an.
- Kom til sagen.
- Sagen?
Cæsar er dødsens. Og det er du også.
- Hvis du ikke indgår en separat fred.
- Og?
I så fald vil Pompejus
være barmhjertig og generøs.
Hvordan?
Han skænker dig livet. En provins.
Penge nok til at bevare værdigheden.
Hvorfor tror han,
jeg sætter så stor pris på mit liv?
Hvorfor er du ikke i Grækenland?
Smil ikke til mig.
Kom tilbage i morgen,
så skal Pompejus få sit svar.
Ikke den vej!
Og skjul dit ansigt.
Træd af.
Du tager dit tøj af.
Det er en interessant accent.
Jeg forstår ikke.
Hvor kommer du fra?
Hvorfra...
Det ved jeg ikke.
Ved du ikke, hvor du kommer fra?
Rom tog mig meget ung.
Dræbte min mor, far og bror og tog mig.
Jeg forstår. Sørgeligt.
Vend dig om.
På alle fire.
Det er et dejligt sted. Rent.
Jeg kunne vel ikke...
nu jeg er her med adelen...
Glem det.
Nej, slås rigtigt.
Så slås dog.
Sådan skal det være.
Godt.
Skab dig ikke, det er bare en skramme.
Sådan.
Ja, Posca, hvad er der?
Jeg vil minde dig om
middagen i aften med Atia.
Ved Dis' sønner...
Forsvind med jer.
Hvor bliver han af?
Han har meget at se til. Politik.
Politik? Han lovede at komme. Castor!
Send en hen til Pompejus'... Marcus
Antonius' villa og hør, hvor han er.
- Antonius...
- Sig ikke, at det er mig, der spørger.
Det er ikke dig, der spørger.
Stop! Han kan regne ud,
at det er mig. Send ikke nogen.
- Så sender jeg ingen.
- Jeg er ligeglad med, om han kommer.
Stands.
Velkommen, dominus.
Undskyld, at jeg kommer så sent.
- Kan du tilgive mig?
- Selvfølgelig.
Jeg havde helt glemt,
at du skulle komme.
Jeg må gå ind og klæde mig om.
Den unge Apollo!
- Hvordan var det?
- Det var rart.
Det tror jeg på.
- Hvordan var han?
- Som en tyr.
- Hvad er der galt?
- Ikke noget.
Fortæl.
Marcus Antonius har ikke tænkt sig
at hjælpe Cæsar i Grækenland.
Jeg har svoret en æreløs mand troskab.
Så slipper du for at tage af sted.
- Vi kan være sammen.
- Ja, men stadig...
Har du ikke altid sagt,
at Cæsar handler forkert?
Det drejer sig ikke om det.
Det er det moralske princip.
Du er sådan en idiot.
Er du ikke sulten?
Jeg bliver hurtigt mæt
efter alle årene med soldatermad.
Det seneste nyt fra Grækenland
kan ikke have forbedret din appetit.
Nej.
Er det virkelig så slemt?
Cæsar vinder da altid.
Pompejus har samlet ti mand
for hver af Cæsars ene.
- Cæsar har tallene mod sig.
- Jeg var bange for det...
Hvad vil du gøre?
Jeg ved det ikke.
Du er magtfuld. Folket elsker dig.
Kun fordi de ikke kender mig.
Du kunne blive Roms førstemand.
Det har jeg ikke tænkt på.
Det burde du gøre.
Du burde tænke over det.
Jeg tænker på noget helt andet.
Vand.
Jeg kunne sove i en uge.
Jeg har tænkt over noget.
Vi burde gifte os.
Gifte os?
Hvorfor skulle vi dog gøre det?
- Måske elsker jeg dig.
- Du spøger.
Et øjeblik blev jeg urolig.
Det er ikke min spøg.
- Du godeste...
- Rolig, jeg er ikke blevet blødsøden.
Jeg tænker strategisk.
Hvis Cæsar bliver besejret, kan jeg
ikke gå over til Pompejus' støtter.
- Jeg får brug for beskyttelse.
- Det er sandt.
Men hvad får jeg ud af det?
- Hvis Cæsar taber...
- Så taber jeg også.
Kun hvis du tager til Grækenland.
Bliver du i Rom,
står du i en god position.
Du har folket med dig.
Det eneste du mangler, er penge.
Selvom dit navn er agtet...
- Er jeg ingen patricier.
- Præcis.
Men sammen med mig
kunne du gøre dig selv til konge.
Og du ville være dronning.
Din hengivne og lydige hustru.
Kun hvis jeg svigtede en ven.
En mand af din egen slægt.
- Er du for hæderlig til det?
- Sådan skal det gerne se ud.
Du vil nok ikke dø for syns skyld.
- Ikke?
- Cæsar dør alligevel.
Du er for klog til at dele
hans skæbne uden grund.
Ikke før nu har jeg indset,
hvilken ondskabsfuld gammel heks du er.
Forsvind!
Tak, Pullo.
Stå ret!
I seng midt om dagen.
Hvilken luksus.
Nu ikke drille.
Far! Dværgen spørger efter dig.
13. legion skal træde an på Marsmarken.
- Hvor skal vi hen?
- Til Grækenland.
Tribun!
- Hvad skal jeg sige til Pompejus?
- Nå ja.
Nå ja, undskyld. Jeg havde glemt alt om dig.
Huden er lidt tør. Få ham olieret,
inden han bliver præsenteret.
- Jeg tør ikke spørge...
- Gaver til Servilia.
Hvor er du flot. Lad mig se...
Jeg er så stolt af dig.
Hvorfor giver vi Servilia gaver?
Hun er på god fod med Cato.
- Når Cæsar og Antonius har tabt...
- Hvis de taber.
Når de har tabt,
skal vi bruge hendes gode vilje.
- Og den kan du købe på den måde?
- Hvorfor ikke?
En stor penis bliver altid værdsat.
- Tror du ikke, det er nok?
- Efter det du gjorde?
- Efter det, jeg gjorde?
- Jeg er ikke dum!
Du fik Cæsar til at forsage hende.
- Det ved hun jo ikke.
- Gør hun ikke?
- Hun er ikke dum.
- Hun er ikke snu.
Hvis hun vidste det,
ville vi have hørt tale om det.
Det ved du bedst.
Du overrækker hende gaverne
og hører, hvad hun siger til det.
Hun har altid godt kunnet lide dig.
Og du rejser til Mediolanum.
- Timon tager med.
- Mediolanum?
Der er et godt akademi.
- Jeg forstår ikke.
- Du er en mand nu.
Rom er ikke sikkert for mænd
af juliansk slægt.
Hans tånegle er grimme. Mal dem
og giv ham blomster på hovedet.
Og send seks tønder is derover.
Seks tønder is.
Se ikke så dum ud.
Jeg ved, hvad jeg gør.
Din mor er alt for venlig.
Hvorfor denne gavmildhed?
Det er et bevis på venskab.
Venskab.
Tak din mor for hendes... venskab.
Jeg håber, jeg en dag kan
gengælde hendes... venskab.
Jeg må gå nu.
Undskyld mig.
Vent!
Tilgiv mig mit dårlige humør.
Der er intet at tilgive.
Jeg har kendt dig, siden du var lille.
Du har et godt hjerte.
Jeg ved, at du ikke skal have skylden for,
hvad andre gør.
Det ved jeg godt.
Jeg kan ikke...
Du behøver ikke at forklare.
Hils din mor og sig,
at jeg er taknemlig for gaverne,
og at jeg sætter pris på
hendes venskab, nu som før.
Du må komme på besøg igen.
- Det skal jeg nok.
- Lover du det?
Der skal ikke være uvilje mellem os to.
Det lover jeg.
Opfør dig ordentligt.
Gør, som der bliver sagt.
Jeg venter udenfor.
Må Bellona beskytte dig.
Og Juno bevare dig.
En flåde er sejlet mod Grækenland
med general Marcus Antonius' hær.
Denne måneds gratis brød er lavet
af de capitolinske møllere.
De bruger kun det fineste mel.
Ægte romersk brød til ægte romere.
Det er ikke godt. Jeg er gennemvåd.
Rolig, vi har ofret til Triton.
Hvis Triton ikke kan holde mig tør,
så kan han sutte min pik.
Hvorfor kan du ikke holde din store kæft?